Godmorgen, miss Prescott.
Hør godt efter!
Jeg kan ikke udgive dette nummer, som det er her.
I 60 år med Quality Magazine når dette bunden.
Lader jeg dette passere, har jeg svigtet Amerikas kvinder.
Nej, miss Prescott, sig ikke det.
Amerikas storslåede kvinder, som står derude nøgne-
-og venter på, jeg skal sige, hvad de skal gå klædt i.
Det siger mig ikke noget.
Og siger det ikke mig noget, siger det ikke nogen noget.
Et blad skal være som et menneske.
Det skal tilføje hjemmet noget.
Det kan ikke bare ligge der.
Et blad skal have-
-blod og hjerne og udstråling.
Dette er jo kun papir.
Hvis jeg sender papir til Amerikas kvinder, har jeg svigtet dem.
Nej, miss Prescott. Det må De ikke sige.
Jo. D for deprimeret.
D for dovent.
D for dødkedeligt og dødtrist.
Destruktivt og dræbende!
Her er det.
Her er vores tema. Her er vores svar: Pink.
Giv designerne dette, piger.
Jeg vil have lavet kjoler i pink.
Giv Kaiser Delmont det her, Babs.
Jeg vil have lavet sko og strømper i denne farve.
Det hele skal være pink, Laura!
Hele bladet skal være i pink. Hele landet skal være i pink!
Lettie, tag lige imod diktat: "Til Amerikas kvinder..."
Nej, skriv hellere: "Til kvinder overalt..."
Bandlys det sorte.
Brænd det blå.
Og begrav det beige.
Fra nu af, piger...
Maggie?
Dovitch. Jeg vil tale med dig.
Tilbage til arbejdet, piger. Det er nok, d'herrer.
Jernbanerne vil male et helt tog pink-
-og sende det på turné.
TWA vil give mig besked, om vi kan få et pink fly.
Jeg har ikke set en kvinde i to uger, som ikke var i pink.
-Hvad med dig? -Mig? Jeg vil ikke ses i det.
Dovitch, jeg er så spændt på at fortælle dig om næste nummers emne.
Det er mit nyeste projekt. Du dør, når du hører om det.
-Hvad nu? -Hør nu bare efter.
Dick Avery er begyndt at arbejde med billederne.
Han er mere spændt på det end nogen af os.
Her er det: Tøj til kvinden, som ikke er interesseret i tøj.
Giv mig et dybt blik, Marion.
Dybere.
Vip lige modlyset lidt ned.
Stop, gutter. Beethoven duer ikke. Prøv Brahms.
Lad os lige prøve igen, Marion.
Lad os se, om vi kan få det rigtigt.
Husk, at du er en kvinde, der tænker.
Dette er en skulptur af ltsabuchi.
Se ud, som om du forstår den. Som om den forstår dig. Er du med?
Nej, sådan ser vi ikke ud, når vi tænker på Itsabuchi.
Interager med den. Bare... sig det.
Itsabuchi?
Du er ikke helt med. Hør nu godt efter.
Du er på Museet for Moderne Kunst, Marion.
Dybt, Marion. Dybsindigt, Marion.
Du har mødt denne statue. Den siger dig noget-
-fordi du er intellektuel. Du tænker altid.
Hvad tænker du?
Jeg tænker, at det her tager lang tid.
Og jeg kan umuligt nå at hente Harolds vasketøj.
Og når Harold ikke får sit vasketøj... Katastrofe!
Får vi ikke ordnet dette, ser du måske aldrig Harold igen. Kom så.
Kvinden, der tænker, må tage sin påklædning alvorligt.
En kvinde kan godt både være smuk og intellektuel. Se modsatte side.
Hvad er der på modsatte side?
Modsatte side ser cirka lige så intellektuel ud som en slange.
Sludder. Marion kan være meget dybsindig.
Se hende engang. Hun læser.
Hvad læser du, Marion?
"De Små Mænd Fra Mars".
Skal vi blive hængende her eller skaffe en anden?
- Hvad med Lucy Brand? - Hun er på bryllupsrejse.
- Betty Hayes? - Hun sidder i fængsel.
Er der ingen, der tænker så godt, som de ser ud?
Måske ville Marion se bedre ud på en anden baggrund.
Vi kan skyde on location. Et intellektuelt sted.
- Et sted med bøger. - En boghandel.
Et dystert sted i Greenwich Village. Kom, piger.
Vi må skynde os. Måske skal vi hente Harolds vasketøj på vejen.
Der er en.
Chauffør, stands her.
Den er dyster nok.
Hjælp mig med lampen, Melissa. Den er tung.
Det kan jeg ikke. Jeg har hænderne fulde.
Det er rørende trist. Vi kunne ikke selv have designet det bedre.
Marion ser allerede klogere ud.
Undskyld, jeg så Dem ikke deroppe. Alt i orden?
Ja, tak. Kan jeg hjælpe Dem? Leder De efter en bog?
- Herovre, Marion. - Hvem er det?
Kan jeg hjælpe?
Tak, vi har alt, vi behøver.
Hvad drejer dette sig om?
Vi vil bare tage et par billeder.
Hvilken slags billeder?
- Er De ejeren? - Nej, det er dr. Post.
Jeg styrer butikken, når hun er væk.
Jeg hedder Jo Stockton. Kan De hjælpe mig?
Goddag. Jeg hedder Dick Avery.
Hvad er det for nogen billeder?
Vi vil bruge butikken som baggrund-
-til modebilleder for Quality Magazine.
Det kan jeg ikke tillade. Det ville dr. Post ikke bryde sig om.
Hun bryder sig ikke om modeblade.
Det er noget pjat og en urealistisk indgangsvinkel til selvopfattelse.
- Vi har problemer. Hun er en tænker. - Hun er også en taler.
Jeg må bede Dem gå.
Vi overgiver os til din nåde.
Har fattige mennesker som vi ikke ret til et levebrød?
Jeg bad Dem gå. Det har jeg ret til.
Hvis individets ret-
-ikke respekteres af gruppen, kan gruppen ikke eksistere.
Hvad betyder det?
"Gør mod andre, som du ønsker, de skal gøre mod dig."
Vi gør kun noget et øjeblik-
-og ikke mere, end vi ville gøre mod os selv.
Disse bøger skal flyttes rundt.
De ser alt for ens ud. De er for passende. Bland dem lidt.
Nej, De må ikke blande dem.
Bøgerne på denne hylde hører til empirisme-
-og på denne materialisme, og på denne psykopiskoparalysme.
Sæt dem tilbage. Sig noget til hende. Det vil tage mig timer.
Man "siger ikke noget" til Maggie Prescott. Man lytter kun.
Her. Jeg tror, vi bruger hende til optagelsen. Herned med dig.
- Jeg? - De sælger en bog til den pige.
Hende?
Bare lad, som om Marion kan læse.
Hør lige her...!
Godt, Marion, så kører vi.
Men dette er et brud på alle mine principper.
Det ville være hyklerisk af mig at deltage i dette.
Beklager, men...
Tys! Fortæl nu Marion om bøgerne, så vi kan komme ud herfra.
Bogen handler om epifænomenalisme, det vil sige bevidstheden-
-som et tilbehør til fysiologiske processer-
-hvis tilstedeværelse ikke gør nogen forskel...
Hvad laver De dog?
Stå stille!
Godt. Giv hende noget andet på.
De tænker vist ikke på, at De trænger ind på privat område.
De tænker ikke på, at jeg kan få Dem anholdt.
- For sidste gang... - Du er trættende.
Hvad gør De?
Slip. Slip min arm.
Jeg ved, du mener det godt, men du går i vejen for alle.
Det tager kun et øjeblik.
Luk mig ind.
Luften vil gøre hende godt. Hun var meget bleg.
Godt, så er det nu.
Stå stille. Klar?
Godt. Et til.
Godt. Sådan.
Stå stille. Klar?
Godt, Marion. Et til, tak. Det sidste.
Godt, nu.
Sådan.
Stå stille. Klar.
Sådan. Det burde være nok.
- Er I færdige? - Tak. Det var alle tiders.
Vi skal nok nævne butikken i bladet.
De kan lige vove!
Taxi!
Åh, nej!
Hej.
Jeg blev her for at hjælpe med at lægge på plads.
Tænk, at vi rodede sådan.
Hvilken hylde står materialisme på?
Bare ræk dem til mig.
Åh, nej.
De burde skamme Dem.
Vi braser normalt ikke ind sådan.
Jeg mener: En mand med Deres evner spilder sin tid-
-på at fotografere dumme kjoler på dumme kvinder.
De fleste synes, det er smukke kjoler på smukke kvinder.
Højst en syntetisk skønhed.
Træer er smukke.
Hvorfor fotograferer De ikke træer?
Det er mit levebrød. Et spørgsmål om udbud og efterspørgsel.
De aner ikke, hvor lidt efterspørgsel der er efter billeder af træer.
Mit arbejde er behageligt, lønnen er god-
-og jeg kommer til Paris hvert år.
Det misunder jeg Dem.
Jeg ville være i Paris nu, hvis jeg havde råd.
De ville nyde det.
De ville gå til fest hver aften, drikke champagne-
-svømme i parfume og en ny kærlighedsaffære hver time.
Hvis jeg tog til Paris, ville jeg gå til Emile Flostres forelæsninger.
Hvorfor tage til Paris for det?
Professor Flostre er den største nulevende filosof-
-og empaticalismens fader.
Jaså? Hvad er empaticalisme?
Den bedste indgangsvinkel til en sand forståelse af og fred i sindet.
Det lyder fint, men hvad er det?
Det er baseret på empati.
Ved De, hvad ordet "empati" betyder?
Nej, giv mig begynderkurset.
Empati... Er det ligesom sympati?
Det går videre end sympati.
Sympati er at forstå, hvad en person føler.
Empati er at projicere ens fantasi-
-så man faktisk føler, hvad den anden person føler.
Man sætter sig selv i den anden persons sted.
Udtrykker jeg mig klart nok?
- Hvorfor gjorde De det? - Empati.
Jeg satte mig selv i Deres sted og følte, at De gerne ville kysses.
Der tog De fejl.
Jeg ønsker ikke at blive kysset af Dem eller af nogen anden.
Hold nu op. Alle vil da gerne kysses, selv filosoffer.
Beklager, mr Avery. Vi har ikke det, De leder efter.
Jeg lukker Dem ud.
Pyt med det. Jeg smider mig selv ud.
Farvel.
Hvad synes du?
Flotte modeller. Hvad havde du tænkt dig?
En fantastisk idé!
Det er utroligt, at ingen har tænkt på det før.
Jeg vil vælge en pige, som skal være "Quality-kvinden".
Pigen vil repræsentere alt det, bladet står for.
Det er en glimrende idé. Alle disse ville være gode nok.
Hun skal være mere end god nok. Hun skal have udstråling.
Paris' største modeskaber vil lave en kollektion til hende.
- Paul Duval? - Ja, Paul Duval.
Og han vil lade os fotografere kollektionen før forevisningen.
Vi slår alle de andre blade.
- Rystende, ikke? - Helt utroligt.
Han bliver da bandlyst fra alle de andre modeblade.
Sludder. Hvis projektet lykkes, bliver vi alle udråbt til helte.
Vent, til du ser, hvad jeg har. Pigen. Quality-kvinden.
Åh, Marion...?
Glem hende. Det er den anden pige, jeg taler om.
Hende fra boghandlen?
Hun er ny, Maggie.
Hun er frisk.
Du er jo fuldstændig vanvittig.
Jeg kan ikke nægte, hun er usædvanlig. Hvem er hun?
Aner det ikke. Tanken om hende får mig til at ryste. Frygtelig pige.
Hvis det her er en spøg...
Det er ingen spøg. Fikser vi hende lidt op, bliver hun alle tiders.
Hun ville fortære os alle.
- Kom nu, Maggie. - Kig lige på hende.
Jeg synes, hun har et sjovt ansigt.
Quality-kvinden skal have ynde, elegance og udstråling.
Det er første gang, jeg har set dig være fantasiløs.
Alle pigerne i Quality har ynde, elegance og udstråling.
Hvad med en pige med karakter, ånd og intelligens?
Det ville være noget nyt i et modeblad.
Jeg skylder Dem en drink.
Kan du lave nogen forstørrelser?
- Ja. - Brug vores mørkekammer.
- Lad mig studere mulighederne. - Nu lyder du fornuftig.
- Jeg lover ikke noget. - Det behøver du heller ikke.
Han opfører sig, som om han ejer bladet.
Lettie, kan du huske hende fra boghandlen?
Få hende herop. Bestil nogle bøger.
- Stor ordre, så hun ikke siger nej. - 50 dollars?
Ja, 50 dollars, om nødvendigt.
50 for at få hende herop. Og en bedøvelse for at få hende til Paris.
Træffer jeg miss Prescott?
- Kom hellere herud, Lettie. - Det er de bøger, hun bestilte.
Miss Prescotts sekretær vil tage sig af Dem.
Åh, er det Dem? Kom indenfor.
Kom.
Så er bøgerne her.
Kom indenfor.
Det bliver 52,75 og 1,20 for taxien.
I alt 53,95.
Smid bøgerne.
Kom nu, smid bøgerne.
- På gulvet? - Ja, smid dem.
Ret dig op, skuldrene tilbage.
Hvis I piger bare vidste, hvor vigtig holdningen er.
Jeg kom ikke for at blive optaget på militærakademi.
Jeg vil bare have 53,95.
Modigliani'en koster 12,50-
-og Braque og Hieronymus Bosch koster 22,75 i alt.
7 for postimpressionisterne-
-og 10,50 for "Ægypterne - Fjerde Til Syvende Dynasti".
I alt er det 52,75, og så er der 1,20 for taxien.
- Hun taler uafbrudt. - Hun har en god krop.
Den bliver bedre, når vi er færdige med den.
- Færdige med hvad? - Måske kan hun bruges.
Bruges til hvad?
Hun har gode knogler.
Tag nu lige og glem mine knogler og giv mig mine 53,95.
Op med øjenbrynene, lidt pudder.
Lidt rouge her. Hun skal have en fantastisk mund.
Håret er forfærdeligt. Det må væk.
Vil De fortælle mig, hvad dette drejer sig om?
Vi kan lige så godt komme i gang. Babs, tag den frygtelige sag af.
Lige et øjeblik...!
Lad være! Hold op!
Dette er mit andet og sidste møde med jer galninge.
Hold fingrene fra mig, alle sammen.
Jeg leverer bøger og bliver så røvet og plyndret.
Nu kan det være nok. Jeg vil ikke have klippet mit hår.
Mine øjenbryn skal hverken op eller ned. De bliver, hvor de er.
Og der er ingen funktionel fordel i en fantastisk mund.
Nu går jeg, og hvis nogen forsøger at standse mig-
-bliver der klippet en masse hår, og det bliver ikke mit.
Bring hende tilbage! I live!
Skynd jer.
Hurtigt, herovre.
Så du ikke, lampen var tændt?
Når man er desperat, besigtiger man ikke sin flugtvej.
Åh, er det dig?
Undskyld, hvis jeg ødelagde et aftryk.
Alt i orden. Hvad er du så desperat over?
De mennesker der.
De er ligeglade med, hvad man føler.
De river i mit tøj og vil klippe mit hår.
Er pigen derinde?
Vær rar ikke at afsløre mig.
Måske skulle du give dem en chance...
Der var ingen, da jeg kom.
Hvis du ser hende, så hold på hende.
Det skal jeg nok.
Det er vist min fejl. Jeg troede, du ville blive en god model.
Er dette din idé?
Ja, det er mig, du skal sagsøge.
Hvordan skulle jeg kunne være model?
Jeg er ikke noget særligt. Jeg synes, mit ansigt er sjovt.
Det var netop, hvad Maggie sagde.
Jeg hader at måtte indrømme det, men hun har ret.
Det, du kalder sjovt, kalder jeg interessant.
Det er for latterligt overhovedet at overveje.
- Det kan jeg ikke. - Lad mig afgøre det.
Jeg tog dig ikke med til Paris, hvis jeg ikke troede, du var god nok.
- Paris? - Ja. Se på det på denne måde:
Måske er det ikke så slemt at stå model.
Hvis det er, er du i Paris og kan møde professor hvad-han-nu-hed.
Flostre?
Du kan tale med ham og gå til hans forelæsninger.
Så har du ikke helt spildt tiden.
Et middel, der helliger målet.
Eller et middel til en begyndelse, afhængig af hvordan det går.
Lad os nu se...
Sådan.
- Åh, nej. - Hvad er der galt?
Hvordan kan du overhovedet lave en model ud af det der?
Det kan du ikke mene.
Når jeg er færdig, vil du ligne...
Hvad kalder du smukt? Et træ. Du vil ligne et træ.
Mine damer, lad jeres øjne frydes ved synet af Quality-kvinden.
Fantastisk!
Undskyld alt det besvær. Jeg vidste ikke...
Lad mig sige undskyld, kære. Jeg opførte mig forfærdeligt.
Hun vil gerne tage med til Paris. Hun kan næsten ikke vente.
Strålende!
Dette er ikke et tab af integritet. Det er et middel mod målet, og...
Vi har ikke tid til snak. Fortæl os det i flyet.
Lad os komme i gang, piger. Så går det mod Paris.
- Ønsker De en rundvisning i Paris? - Nej, vi er ikke turister.
Ligner vi dem, der går og glor dagen lang?
De forstår ikke, at nogen kommer for at arbejde.
Vi bør alle tage direkte til hotellet og få lidt hvile.
- Jeg er udmattet. - Jeg ved, hvad du mener.
Jeg er så træt, at det er hårdt at sige, at jeg er træt.
Farvel. Vi høres ved.
Hvad siger I så?
Allô?
Jeg kan ikke høre mig selv tænke, og jeg prøver at tænke på fransk.
- Maggie! - Tys! Jeg ringer igen.
Jeg burde ikke designe en kollektion til jer.
Jeg ødelægger min position hos Harper's Bazaar og Vogue-
-for en pige, der ikke dukker op.
Det er du for vigtig til. Slap af. Hun skal nok dukke op.
Du sagde, hun ville være her kl. 10. Nu er den over fem.
- Hun er ikke på hotellet. - Glem hende.
Vi har allerede startet kampagnen. Vi kan ikke nå at få en anden.
Hvor er hun så?
Måske i toppen af Eiffeltårnet eller på bunden af Seinen.
Måske sidder hun i en trafikprop. Hvor skulle jeg vide det fra?
Jeg holder en fest for at døbe Quality-kvinden.
Lad blot Dick finde en delikatesseforretning i Paris.
Importeret helt fra Napa Valley, Californien.
Meloner fra Florida.
Hvor er æresgæsten? Hvordan ser hun ud?
Hvis hun er her, ser hun usynlig ud.
- Dukkede hun ikke op? - Nej.
Disse herrer venter på at ordne hendes ansigt og hår.
Duval skal have taget mål. Hvor pokker er hun?
Jeg vil ikke aflægge ed på det, men jeg har en idé.
Hold den endelig for dig selv.
Jeg har hende her i morgen kl. 10 uden problemer.
I mellemtiden, føl jer som hjemme.
Strike.
Det må være her.
Tak.
Monsieur, Gigi vil gerne danse.
- Hvem er Gigi? - Gigi, det er mig.
En anden gang. Jeg skulle bare hente min kone og mine børn.
Alt det, der er lækkert, er ikke næringsrigt.
Gerrighed...
Jeg mærker en fjendtlig vibration.
Det er nok mig. Undskyld.
Har han været sådan længe?
Tre timer. Det er den ultimative koncentration.
Det føles så rart, når man holder op.
Jeg er sikker på, at om mindre end ti år-
-vil folk overalt vide, at kun empaticalisme kan bringe en fred.
Fred gennem forståelse er den eneste ægte...
Hej. Hvordan har du det?
Fint, tak. Hvordan har du det?
Hvor længe har du været i Paris?
Dette er mr Avery. Det er mine venner.
Hvordan har I det, gutter?
Har I noget imod, at jeg taler lidt med damen her?
- De forstår ikke engelsk. - Du talte da engelsk.
Det er svært at forklare, men det hører med til empaticalismen.
Vi behøver ikke kommunikere med ord.
De forstår mig via mine følelser og mit tonefald.
- Lidt ligesom en hund? - Du forstår det slet ikke.
Hvem betaler for vinen?
- Det gør jeg. - Jeg forstår mere, end du tror.
- Hvis du siger, at vinen... - Lad mig vise dig noget.
Mine herrer, må jeg have lov at sige, at I ligner en stor bunke orme?
Og at I ikke kun ligner, men at I er en stor bunke orme.
Jeg tør vædde på, at I har siddet her i alle disse år-
-for hvis I forlod stedet, blev I anholdt for vagabondering.
- Bravo! - Ikke flere spørgsmål.
Det er ikke morsomt. Du hører ikke til her.
Det gør du heller ikke, hvilket er grunden til, jeg er her.
Monsieur, du danse med Mimi?
Nej, tak. Jeg er optaget. Har Gigi ikke sagt det?
Det er meget uhøfligt at nægte at danse med Mimi.
Der, hvor jeg kommer fra, byder manden kvinden op.
Du må komme fra stenalderen.
Her tænker vi frit. Vil en pige danse med en mand, spørger hun ham.
Vi er ikke begrænset af forældede sociale regler.
Det kan jeg se. Byder du også mænd op?
Burde du ikke snart indse-
-at dans ikke er andet end end en slags udtryk eller befrielse?
Der er ingen grund til at gøre det formelt.
Faktisk har jeg selv lyst til at udtrykke mig lige nu.
Og jeg kunne godt bruge en befrielse.
- Godnat. De var formidabel. - Tak.
Du fik godt nok nogle venner og gjorde indtryk på folk.
De er empaticalister.
Du taler meget om empati. Har du nogensinde selv gjort noget ved det?
Jeg ved ikke, hvad du mener.
- Hvad med lidt empati over for mig? - Jeg ved stadig ikke, hvad du mener.
Hvordan tror du, jeg har det, når du ikke dukker op?
Jeg er ansvarlig for dig.
En empaticalist burde kunne føle mig bede om bistandshjælp.
Dukker op hvor?
De har ventet på dig hos Duval hele dagen.
Det anede jeg ikke. Det har ingen sagt.
Vi har ringet til dig i timevis.
Jeg har været på cafeen hele dagen. Det er jeg frygtelig ked af.
Jeg vil ikke lyde som chefen for personaleafdelingen-
-men du bør gå tidligt i seng. Kameraet afslører alt.
Jeg vil ikke bruge hele livet på at retouchere dine billeder.
Når vi er færdige, kan du småsnakke alt det, du vil.
Småsnakke? Jeg formoder, at du tror, en kjoles udskæring-
-fremmer stor konversation?
Alt det, du ikke forstår, kalder du småsnak.
- Hvad syntes du om Flostre? - Lad være med at skifte emne.
- Det er stadig samme emne. - Jeg har ikke mødt Flostre.
Har du ikke? Jeg troede, I to var nære venner nu.
Man finder ikke Flostre på cafeer, undtagen ved særlige lejligheder.
Ikke alle, som er interesserede i empaticalisme, møder ham-
-ligesom ikke alle amerikanere møder præsidenten.
En indbydelse til Flostres hjem er en stor ære-
-og lige så svær at få som en invitation til...
Det Hvide Hus?
Jeg synes ikke, vittigheder om Flostre er morsomme.
Ikke flere vitser. Lad os være venner. Vi skal arbejde sammen.
Venskab behøves ikke til samarbejde. Bekendtskab er nok.
Skal jeg over til Duval nu?
Jeg sagde, du ville være der kl. 10.30.
- Jeg skal nok være der. - Lover du det?
Jeg sagde jo, jeg nok skulle komme.
- Godt. - Jeg skal denne vej.
Øjeblik. Gå ikke, mens du er vred.
Kan vi gå lidt og blive gode venner, eller bedre bekendte eller sådan?
Nej, tak. Jeg skal i seng.
Du skal jo ikke bruge hele livet på at retouchere mine billeder.
Du er vred, ikke sandt?
Nej. Jeg er ikke vred. Jeg...
Jeg er såret og skuffet...
Og vred.
Hvad laver de? Det har varet timer.
Der var meget at ordne.
- De ser ikke glade ud. - De ser ikke bedrøvede ud.
Jeg ved ikke... Ser de tilfredse ud?
De ser ikke utilfredse ud.
- Den store finale. - Nu bliver jeg nervøs.
- Det bør du også blive. - Sid ned.
I så en sølle eksistens træde ind, et gadebarn, en sommerfuglelarve.
Vi åbner puppen, men det er ikke en sommerfugl, der kommer ud.
- Er det ikke? - Nej, det er en paradisfugl.
Lys!
Tæppe!
- Vidunderligt. Helt utroligt. - Hvad sagde jeg, Maggie?
Du ser fantastisk ud. Hvordan føles det?
Det føles dejligt, men det er ikke mig.
Håret, kjolen... Det er perfekt.
Kan du se, hvad vi kan udrette, når du dukker op?
Prøv at blive hos os lidt. Duval viser kollektionen på fredag.
Aftenen før præsenterer vi dig for pressen.
Det bliver din store chance. Det bliver din aften.
- Du sørger for at være der, ikke? - Ja.
Du har én uge til at tage billeder, Dick.
Jeg vil have fantastiske billeder. Giv mig en masse udstråling.
Tag hende med, og hvad du end gør, så slip hende ikke af syne.
Bare gør, hvad jeg siger. Du skal ikke bekymre dig.
Her, hold disse balloner op i luften, og når jeg siger "løb"-
-løber du så hurtigt, du kan, uden at slippe ballonerne.
Løbe så hurtigt jeg kan uden at slippe ballonerne?
Nemlig. Er du parat?
Lidt op med hovedet. Du er så lykkelig.
Løb!
Hvad? Hvorfor har jeg nogensinde...?
-Hvad er der galt? -Hvad vej skal jeg løbe?
Den vej.
Jeg er bare nervøs. Jeg har aldrig prøvet det her før.
Der er intet at være nervøs over. Du er i Paris, Les Tuileries.
Du har balloner. Pludselig kommer der en regnbyge. Du er meget lykkelig.
-Hvorfor er jeg så lykkelig? -Fordi jeg siger, du er det.
Det er alt, du behøver at vide: Du er lykkelig. Løb så!
Flot. Alle tiders.
Stop så!
Strålende!
I dag er du ikke lykkelig.
-Jeg er såret og... -Nemlig, en tragisk person.
Knust hjerte, fuld af lidelser. Du er Anna Karenina.
Skal jeg kaste mig ud foran toget?
Nu må vi se. Lige nu viser du bare vidunderlig, ædel selvopofrelse.
Din elskede har lige kysset dig og sagt farvel.
Måske oplever du aldrig det kys eller kærlighed igen.
Giv hende nogle tårer, Marcel.
Hun har allerede tårer i øjnene.
Godt. Du er ikke kun model, du er skuespillerinde.
Giv mig det hele, Jo. Knust hjerte, længsel, tragedie.
Fugt læberne.
Godt. Fint. Nu, le damp!
Le damp!
Det er storslået. Fuldstændig ligesom filmen.
Stakkels Anna Karenina.
Nej, ikke for meget damp.
Skru ned for dampen. Strålende. Der er den.
Godt. Giv hende nu nogle blomster. Favnen fuld af blomster.
Flere. Flere...
Godt, Jo. Det er forår. Du er forelsket.
Vend dig nu om. Fantastisk!
Du går ud af operaen-
-mens du hører den lidenskabelige musik fra "Tristan Og Isolde".
- Du er meget ulykkelig. - Hvad er der nu sket?
Et stævnemøde i operaen. To pladser.
Han kom ikke. Du er rasende.
Når jeg siger nu, går du ned med ild i øjnene og mord i tankerne.
Fugt dine læber.
Du er Isolde. Du er en dronning. Nu. Gå så...
Du er rasende på Tristan.
Strålende.
I dag er du bare en simpel, lille pige.
Du bor ved Seinefloden, og du prøver at fange en fisk til frokost.
Fisk, Jo. Du skal se ud, som om du fisker.
Jeg prøver, men jeg har aldrig fisket før.
Det kan man godt se. Du kunne lige så godt flyve med drage.
Lad være med at ligne en amatør.
Du fisker ikke.
Jo, men den sidder fast i noget.
Så giv et ryk i den.
Lad, som om du har fanget en fisk. Hal den ind.
Strålende!
- Her er, hvad du skal være... - Jeg ved det: Prinsesse til et bal.
Fuglen er drømmeprinsen, forvandlet til en fugl af en troldmand.
Men vi har besluttet, at det ikke må ødelægge festen-
-og at vi vil danse videre, som om intet er hændt.
Du overgår selv mig.
Giv ham så et kys.
Han er din drømmeprins, ikke? Så bliv lykkelig!
Storartet!
Godt, Marcel. Lys!
Hvor er du, Jo?
Sig til, når du er klar.
Jeg er klar. Hvad vil du gøre?
Pyt med det. Bare sig til.
Godt. Nu!
Du milde! Du ser fabelagtig ud!
Stop.
Stop!
- Jeg kan ikke stoppe. Tag billedet. - Stop!
Jeg vil ikke stoppe. Jeg kan lide det. Tag nu billedet.
Det er din bryllupsdag, den lykkeligste dag i dit liv.
Kirkeklokker ringer, blomsterne springer ud, englene synger.
Manden, du elsker højest af alle, venter på dig inde i kirken.
Hvad er der galt?
Jeg føler mig bare så uærlig i denne brudekjole.
Det er ikke den lykkeligste dag. Ingen venter på mig nogen steder.
Du var jo heller ikke Anna Karenina. Fuglen var ikke drømmeprinsen.
- Jeg beder dig, Dick... - Jeg forstår det ikke.
Det ved jeg.
Vi er her ikke for at blive gift, fader.
- Sikke en smuk brud. - Det er ikke min kjole.
Vi er her for at tage billeder.
Vi er her for at tage billeder til et modeblad.
Undskyld. Måske burde vi have bedt om Deres tilladelse først.
Intet bryllup?
Undskyld. Jeg ved ikke, hvad der er galt med mig.
Bare glem det og slap af. Vi har arbejdet for hårdt.
Jeg formoder, vi snart tager hjem?
Selvfølgelig: Du har hjemve.
Bare dette sidste billede, så er du færdig.
- Og hvad sker der så? - Så tager vi hjem.
Og så?
Hvad mener du?
Får jeg dig at se igen?
Mon ikke! Hvis du vil være model, kan jeg skaffe dig engagementer.
- Vi kunne arbejde sammen hver dag. - Jeg vil gerne være model.
Godt. Vi skal nok få dig i arbejde.
Stå her. Her er godt. Fint.
Smukt.
Læg hovedet lidt på skrå.
Godt. Et lille smil.
Ja?
Der er noget galt.
Nej. Hvorfor?
Du er den tristeste brud, jeg nogensinde har set.
Du ser ud, som om du er blevet svigtet.
Det er din bryllupsdag.
Dagen du har drømt om. Du skal giftes med den mand, du elsker.
Den mand, der elsker dig.
Han er den eneste...
Og du er...
Jeg troede, det aldrig ville ske, Dick.
Jeg vil ikke hjem. Jeg elsker Paris!
Jeg elsker det her tøj og den lille kirke. Og jeg elsker dig.
Hvad sagde du?
Jeg elsker Paris.
Det var ikke det, jeg hørte.
Du godeste!
Ser man det...
Armande, lad mig se en brise i træerne.
Ikke for meget. Ikke en hel tornado.
Springvand.
Det er skønt! Det giver mig hjemve efter Carolina.
Korrespondenten fra Pakistan kommer.
Korrespondenten fra Madrid kan også komme alligevel.
Og manden fra lstanbul vil være der til præsentationen.
Godt. Hvor er nu Jo henne?
Her er hun.
Gudskelov. Jeg troede, du havde brændt os af igen.
- Hvordan gik bryllupsbillederne? - Strålende.
Han er en fantastisk fotograf.
Du skal bare sidde der. Jeg holder min tale til pressen-
-tæppet går til side, og du fortryller dem.
- Giv dem udstråling. - Jeg skal forsøge.
Så præsenterer jeg dig for dem.
Vær charmerende og svar på deres spørgsmål.
- Hvilken slags spørgsmål? - Det er utrolig simpelt.
Jeg har skrevet artikler om det i årevis.
Kvinde og kvinde imellem...
Først bør vi ligne kvinde og kvinde imellem.
De vil vide, hvem der sætter dit hår-
-hvad du spiser, drikker, hvilke lagener du sover på.
Du er den førende autoritet på skønhedsområdet.
Hvad skal jeg fortælle dem?
Bare lyt og gentag efter mig.
Hvor smukt!
Det er ikke mit tøj.
Jeg har lånt det til i aften. Jeg skal præsenteres for pressen.
Dit billede kommer altså i alle aviserne?
Ja.
Og de vil stille mig alle mulige spørgsmål.
Jeg tror, måske du hellere må blive her hos mig?
Hej!
Kan I ikke huske mig? Jo Stockton?
Hvad sagde de om Flostre?
Han skal tale på cafeen, og de er sent på den.
Mr Avery kommer forbi om fem minutter.
Bed ham hente mig på cafeen.
Je suis... ked af det.
- Jeg... - Helt i orden, mademoiselle.
De er meget velkommen.
Mademoiselle...
Det er utroligt. Jeg troede, De ville være gammel.
Jeg mener: Filosof og professor.
Det tyder på en vis alder... jeg mener modenhed.
Jeg beklager, at jeg har skuffet Dem.
Nej. Der er ingen grund til, at en, der er intelligent ikke kan være ung.
Jeg føler mig lidt akavet...
De ved, hvad jeg hedder.
Men bortset fra at De er meget charmerende, kender jeg Dem ikke.
Jeg var så spændt på at møde Dem, at jeg glemte at præsentere mig.
Vidste De blot, hvor spændt jeg var på at møde Dem.
Jeg er kommet helt fra New York kun for at se Dem.
Jeg er en af empaticalismens mest loyale disciple.
- Hvem er De? - Undskyld. Jeg hedder Jo Stockton.
Glæder mig... miss Stockton.
Og siden, De har rejst så langt for at tale med mig-
-så lad os da tale sammen.
De kan lære os så meget.
Måske tager jeg af sted næste år.
De skal se Greenwich Village. Det er vores Venstre Bred.
Folk der tænker og gør ting. Nyttige ting.
- Bor De i Greenwich Village? - Selvfølgelig.
Så kommer jeg. Måske kan vi gøre nyttige ting sammen.
Jeg er sikker på, der ikke er nogen empaticalister i hele Amerika-
-så charmerende som De.
Jeg vil nødig være en lyseslukker...
Gæt, hvem det her er! Du gætter det aldrig.
- Din bror? - Professor Flostre.
- Dette er Dick Avery. - Professor? Jeg troede De var ældre.
- Også jeg. Er du ikke overrasket? - Jeg er overvældet.
For Dem, min kære, lover jeg aldrig at blive gammel.
- Kom, Jo. - Hvad er der galt?
Vi skal hen til Duval nu.
Skal De gå nu? Jeg var lige ved at lære Dem at kende.
Må jeg ikke gerne blive lidt? Professoren vil tale med mig.
- Du har hørt det hele før. - Er du blevet vanvittig?
- Det taler vi om senere. - Hvad laver du?
Jeg er aldrig blevet ydmyget så meget i hele mit liv.
Hvad går der ad dig? Aner du overhovedet...?
Hvordan kan du være så ubehøvlet?
Gøre mig til grin foran professor Flostre!
Hvad skal jeg dog sige til ham?
Du skal ikke sige noget til ham. Du får ham nemlig aldrig at se igen.
- Får ham aldrig at se igen? - Det var lige det, jeg sagde.
Lige et øjeblik...
Jeg gennemgik al dette pjat for at møde denne mand.
Så jeg kunne tale med ham.
Jeg forguder alt, han står for. Hans måde at tænke på.
Du kunne lige så godt bede mig om aldrig at spise igen.
Herald Tribune har sendt en korrespondent fra Sverige.
- Jo flere vi er, desto sjovere. - Så er de her.
Hold dem rolige, Duval. Jeg kommer igen.
Når en mand ser på en kvinde, som Flostre ser på dig...
Hvis du ikke var så alvorlig, ville dette være utrolig morsomt.
Jeg checker lyset, og så holder jeg min tale.
Parat, alle sammen!
Måske er Flostre en kvik fætter-
-og den største filosof siden Aristoteles.
Men han er også en mand. Han er mere mand end filosof.
Mener du, hans interesse i mig er alt andet end intellektuel?
Han er lige så interesseret i dit intellekt, som jeg er.
Mine damer og herrer fra pressen, kære venner...
Jeg har inviteret Dem for at møde den kvinde, der skal repræsentere-
-verdens mest kræsne blad, Quality.
Lad os glemme det og få det her overstået.
Glemme det?
Angriber du Flostre, angriber du de ting, jeg tror på.
Det var heldigt, at vi fandt ud af disse ting nu.
De vil ikke blive skuffet.
Hun er en sjælden skabning... udvalgt blandt hundreder-
-for sin fremtræden, sin ynde, sin ligevægt-
-og sin ubeskrivelige charme.
Vores forskelle kan aldrig udlignes.
De er for grundlæggende.
Dette er ikke tidspunktet at diskutere vores forskelle.
Lad os nu få gang i dette show.
Åh ja, showet! Vores personlige liv er ligegyldigt!
- Er du rar at sætte dig ned? - Lad mig være!
Må jeg præsentere Quality-kvinden!
Hvad står der?
Der står det samme. Hele Paris skriger af grin.
- Ikke jeg. - Det hele er din fejl.
Det ved jeg. Jeg sagde ting, jeg ikke burde have sagt. Hun blev vred.
- Bare et kærlighedsskænderi. - Et hvad?
- Mener du, at du og den pige...? - Hvorfor ikke?
Umuligt. Du hører til i modeverdenen.
Vi er kolde, kunstige og uden medfølelse.
- Hvordan kan du være forelsket? - Jeg er familiens sorte får.
Hvad med min kollektion? Jeg kan ikke vise den uden hende.
- Tøjet blev syet til hende. - Dette bliver min ruin!
Hun skal nok dukke op. Pigen har integritet.
Hun har en masse gode egenskaber. Hun spilder dem bare ikke på os.
Jeg var henne på cafeen. Der er hun ikke.
Hvor er hun så?
Hun er på sit hotel, men tager ikke imod beskeder.
Jeg bestak receptionisten til at lade mig kopiere hendes telefonbeskeder.
"Kl. 10.15: Dick Avery ringede."
"Kl. 11.30: Dick Avery ringede."
"Kl. 12.16: Professor Flostre ringede."
Den lede, lille undermåler!
"Vi holder en aften med international filosofi, poesi-
-sang og meditation i aften i min salon."
"Det ville glæde mig at se Dem. Emile Flostre."
Det er der, hun vil være i aften.
Så viser hun ikke min kollektion. Jeg er ruineret.
Jeg går hen til Flostre i aften og får hende med tilbage.
Tag en med, der ikke har følelser med i spillet. Mig for eksempel.
I slipper aldrig ind.
Empaticalister er meget følsomme over for fjendtlige vibrationer.
Så lad os forvandle os til et par venlige vibrationer.
Til vi er inde. "Kan du ikke slå dem, så bliv en af dem."
- Ser jeg lurvet nok ud? - Ja. Hvordan ser skægget ud?
- Fuld af udstråling. - Kom.
Der.
Ah! Monsieur og Madame Barker fra Florida.
- Florida. - Det er os. Fra Tallahassee.
- Kom så, skatter. - Godt, elskede.
Det ved jeg ikke. Jeg spurgte bare.
- Hvad er der galt? - Sangen er en ren humørbombe.
Hun dolkede sin elskede, fordi hun hadede ham.
Nu, hvor staklen er død...
Nu, da han er død, elsker hun ham.
Pigebarnet er lidt forvirret.
Nu vil hun gøre regnskabet op.
Hun vil begå selvmord.
Ja, mon ikke.
Se, op ad trappen.
Vi er på den forkerte etage.
Ups, de ægte Barkers.
Hvad drejer dette sig om?
- De er ikke fra Tallahassee! - De er ikke engang fra Miami.
Jeg har aldrig set disse mennesker i Tallahassee-
-og jeg har været overalt i Tallahassee.
- Er dette en spøg? - Jeg ved godt, hvem han er!
Hun er modejournalist. Få dem ud herfra!
Omgående, eller mr Flostre får det at vide.
Hør nu her, vi er åndelige sangere på turné, og...
Nu, da de fjendtlige vibrationer er væk...
Vi er parate til Deres optræden.
- Optræden. - Så er vi vist på.
Lad os give dem lidt udstråling.
Nå, mr Tallahassee, hvordan klarer vi den?
Vi er de mest venlige vibrationer, man nogensinde har set.
Ved du, hvorfor en kylling går over vejen?
Nej, hvorfor går en kylling over vejen?
- For at komme op på første sal! - Du er genial!
Intellektuel tilfredsstillelse eksisterer ikke.
- Kun De kan udfylde det potentiale. - Det er her.
- Der er De, Flostre. - Vi har brug for Dem, professor.
Hvad laver I her? I ser latterlige ud.
Vi er kommet for at møde Flostre. Maggie og jeg behøver vejledning.
Vi indser, vi lever nytteløse liv.
- Hvornår har I indset dette? - I dag. Omkring kl. to.
- Lige efter frokost. - Tro dem ikke, professor.
Vi vil sidde ved Deres fødder og lære.
Vi sidder ved Deres fødder, villige til at lære.
Hold jer væk fra hans fødder.
De vil gøre Dem til grin, professor.
- Gør du grin med ham? - Mig?
Du gør tingene vanskelige. Du ejer ikke empaticalismen.
Den er til for alle.
- Hvorfor stoler du ikke på dem? - Fordi jeg kender dem udmærket.
Jeg ved, hvad de er her for, og det er ikke for vejledning.
Lyt ikke til hende. Hun er kun et barn.
De er kommet for at møde mig, ikke Dem.
For at få mig til at stå model til deres kollektion.
- Det burde jeg have vidst. - Han talte forfærdeligt om Dem...
Var vi kommet lidt senere, havde du selv fundet ud af det.
De har vist sagt nok nu, mr Avery.
Jeg har ikke fortalt Dem, hvad for en svindler De er.
- Ud af mit hus! - Jeg er ikke klar til at gå endnu.
Jeg kan få Dem til at bestemme Dem...
Grib!
Åh, nej!
Se, hvad I har gjort! Braser ind her som en gangster!
- Jeg rørte ham ikke. - Gå med jer!
Det er på tide, du vågner op og tager lidt ansvar.
Vil I være venlige at gå?
Duval kan ikke vise sin kollektion uden dig.
Du kan ikke gøre dette mod ham eller mod alle de andre.
Hundredvis af mennesker...
Jeres mennesker interesserer mig ikke.
- Din empati er lidt enøjet... - Ud!
Godt!
Jeg formoder, du også mener mig.
Den klæder dig glimrende, skat.
Du ordnede sandelig det hele!
Kan du ikke slå dem, bliv en af dem. Kan du ikke blive en af dem, slå dem.
- Hils og sig undskyld. - Hvor skal du hen?
Der går et fly til New York kl. 22.30, og det tager jeg.
Det kan du ikke gøre mod mig! Kom tilbage!
Hvor vover du at efterlade mig her! Taxi!
- Er de gået? - De er gået.
- Og De er her stadig? - Jeg er her stadig.
Alt i orden.
Tja...
Faktisk har jeg det skønt.
Jeg er frygtelig ked af det.
Jeg anede ikke, de kom, eller hvad der gik ad Dick.
Min kære, tag ikke skylden på Dem for noget, der var uundgåeligt.
De er gået.
De er her. Det er alt, der betyder noget.
Det er pænt af Dem at sige det, men det var mig...
De har nogle gennemborende øjne.
Jeg kan stadig se dem, når jeg lukker mine egne.
- Professor...? - Kald mig bare Emile.
Ville det være af værdi, hvis jeg kontaktede filosoffer-
-i byer som Omaha og Detroit og...
Og lærte dem om empaticalismen?
Deres mund minder mig om bourgognefarvet fløjl.
Dr. Post, der har butikken, jeg er i, har mange universitetskontakter.
Jeg beder Dem...
Sig ikke mere.
- Men jeg er kommet for at snakke. - Vi skal nok få snakket...
- Senere. - Skal jeg så ikke komme igen senere?
Jeg behøver Dem lige nu.
Professor Flostre, jeg kom for at tale med en filosof.
De taler som en mand.
Men jeg er en mand. Og De er en kvinde.
Det var ikke det, jeg kom for at tale om.
Min kære...
Et magisk øjeblik venter os.
- Kom ikke nærmere. - Hvorfor opfører De Dem sådan?
- De kom jo fra Greenwich Village? - Jeg flytter. Op til Yonkers.
Men før De flytter...
Jeg kan ikke lade dem vente længere. Jeg er nødt til at sige noget.
- Hvad skal jeg sige? - Sig, at det hele er min fejl.
Maggie, hvor er Dick?
Du bad ham forsvinde, det gjorde han. Han flyver kl. 22.30.
Det må han ikke!
Jeg vidste, du ikke ville svigte os.
- Du må klare kollektionen. - Senere. Jeg må have fat i Dick.
- Vi er allerede så forsinkede. - Jeg vil gerne hjælpe.
Jeg ved godt, hvad du føler, selv om du tror, jeg ikke gør det.
- Jeg kan sætte mig selv i dit sted. - Det er jo empati, Maggie.
Det er det, du har talt om. Hvorfor sagde du ikke bare det?
Kom i gang. Jeg tager mig af Dick. Overlad det bare til mig.
Lettie, hvad hedder Dick Averys hotel?
- Le Savoyard. - Skaf mig nummeret.
- Hvornår kan vi begynde? - Vi er parate.
Vi er stolte over at vise Dem en ny kollektion af Paul Duval-
-inspireret af Quality-kvinden-
-som repræsenterer et stort, amerikansk modeblad, Quality.
Vi begynder med en hors d'oeuvre.
Hotel Savoyard? M. Dick Avery, s'il vous plaît?
- Oui, monsieur. Regningen er klar. - Jeg ved det: 352.428 franc.
- Merci, monsieur. Kom snart igen. - Tak.
Han svarer ikke, madame. Jeg stiller Dem om til receptionen.
Hallo? Monsieur Avery? Han er lige gået.
Så løb ud og fang ham! Det er meget vigtigt!
Oui, madame.
Beklager, det var for sent.
- Fik du fat i ham? - Nej. Vi fanger ham i lufthavnen.
- Jeg kan ikke finde den. - Hvordan staver du den?
- A-U-L-Y. - Orly. O-R-L-Y.
- Du har selv været der. - Jeg er bare så nervøs.
- Er du parat? - Næsten.
Så er jeg parat.
De kan gå om bord på flyet nu, monsieur. Hav en god rejse.
Tak.
Hallo, hallo!
Er der noget nyt, Maggie?
De lovede at give ham min besked, før han gik om bord.
Det er for sent.
Uret går nok foran. Han har bare ikke fået beskeden endnu.
Jeg er sikker på, han har fået den. Han ville ikke tale med mig.
Jeg bebrejder ham ikke. Jeg sårede ham for dybt.
Og nu, finalen i kollektionen: Bryllupsdagen.
Sikke en smuk brud!
Ja. Synd det ikke er hendes bryllup.
Professor...!
Hold Dem væk fra mig!
Hvis De så meget som rører mig, kontakter jeg Deres ambassade.
Jeg vil gerne sige undskyld. Hun var ikke værd at slås om.
- Sig ikke, at jeg gjorde det der? - De?
De gav mig ikke engang hovedpine.
Hun gjorde dette, med en statue, der koster 200.000 franc.
- Gjorde hun det? - Jeg måtte have 18 sting i hovedet.
- Gav hun Dem 18 sting? - Og en flækket læbe.
Og seks sting i øret.
Professor, jeg elsker hver en brækket knogle i Deres krop!
Undskyld mig, Duval. Hvor er Jo?
Hun var fantastisk! Du skulle have set hende!
- Hvor er hun? - Det ved jeg ikke. Hun var her lige.
Lettie! Har du set Jo?
Nej, jeg... Åh, Dick, hun var fantastisk.
Maggie, hvor er Jo? Har du set hende?
Hun var her, men hun forsvandt.
- Sagde hun, hvor hun tog hen? - Vent. Nu forstår jeg det.
Hun satte sig selv i dit sted, så sæt dig selv i hendes sted.
Så møder I hinanden på en eller andens sted.
Nemlig! Maggie, du burde være chef.
Det troede jeg, jeg var.